Dziga Vertov | |
---|---|
![]() | |
Narození | 2. ledna 1896 Bělostok |
Úmrtí | 12. února 1954 (ve věku 58 let) Moskva |
Příčina úmrtí | rakovina |
Místo pohřbení | Novoděvičí hřbitov |
Povolání | scenárista, filmový režisér, střihač, kameraman a režisér |
Ocenění | Řád rudé hvězdy medaile Za udatnou práci za velké vlastenecké války 1941–1945 Pamětní medaile 800. výročí Moskvy |
Choť | Elisabeta Svilova (1929–1954) |
Příbuzní | Michail Kaufman a Boris Kaufman (sourozenci) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Dziga Vertov (Дзига Вертов), vlastním jménem David Abelevič Kaufman (21. prosince 1895jul./ 2. ledna 1896greg., Bělostok – 12. února 1954) byl rusko-židovský režisér dokumentárních filmů a filmových týdeníků.
Narodil se v dnes polském Bělostoku, tehdy součásti Ruského impéria.
Svoji dokumentární tvorbu začal coby redaktor filmových týdeníků, přesvědčený komunista, nadšený sovětskou avantgardou a filmovou kamerou, postupně rozvinul specifický přístup v práci se střihovou skladbou. Své přesvědčení shrnul do manifestů MY (1922) – jímž založil skupinu „Kinooků“ – a Revoluce kinooků (1923). Přestože v natáčení požadoval bezprostřední zachycování reality, některé záběry svých filmů sám aranžoval a manipuloval i střihem:
„Jdeš ulicí Chicaga dnes, v roce 1923, já tě však přinutím, abys pozdravil soudruha Volodarského, který jde v roce 1918 ulicí Petrohradu, a on ti odpoví na pozdrav. Anebo jiný příklad: do hrobu spouštějí rakve lidových hrdinů (natočeno v Astrachani v roce 1918), zasypávají hrob (Kronštadt, 1921), salva z děl (Petrohrad, 1920), lidé k uctění památky hrdinů obnažují hlavy (Moskva, 1922)“ – Dziga Vertov, Revoluce Kinooků, 1923
K snímku Muž s kinoaparátem vznikla řada soundtracků mj. od skupin The Herbaliser Band, The Cinematic Orchestra a dalších.
Jeho bratři Michail Kaufman i Boris Kaufman byli kameramany.